3 6 Andra Refan inåt Caffers-kuflen 1773» 
Vinterliuken, et berg, fom Hutar Ro- 
de Sand åt norra ändan, och flfijer det 
ifrån Olyfants klofs landet, låg ånnu 
flåcktals tåckt med hagel 
Gli kallades på Hottentottens fpråk 
en umbellat, hvars rot Hottentotterne 
famla, torka och pulverifera , famt med 
kalt vatn och boning, i et trog tilhopa 
blandade, låta gåfa öfver natten, för at 
deraf erhålla en fort mjod, fom de dric¬ 
ka för at blifva rufige. Et par glas hår- 
af ikal vara nog, för at gifva rus, hvar¬ 
på ingen hufvudvårk följer. Af rotens 
pulver tagas endaft et par goda hän¬ 
der fulla. 
Vinfcerhuks bergen vifiterade jag i år 
ånnu nogare, ån förled it år, ånda up til 
defs hogfta toppar. Flugbufken våxte 
hår ymnigt, och den rara Protea hana, 
hvars bloma liknar en törn-ros, fans 
eivdaft på detta ftålle. På ena fidan af 
berget var et vackert vatnfall, utföre 
en lodråt brant, hvarunder berget ågde 
en utholkad hola, fom var upfyld af åt- 
ikillige buikar. Min bog drog mig vå! 
dit, men en lång omvåg hade måft gö¬ 
ras, för at komma til detta ftålle. Por 
at undvika den mödan, vågade jag hår 
göra et Iprång nedåt, af åtminftone 10 
