34 dndra Refan inåt Cofjers-kujlen 1773. 
beflöto vi, at åfven begagna ofs af det-' 
ta tilfålle, och göra dem följe. Men fom 
min Refekamerat, fedan vi upkommit 
et ftycke emot bergen , faknade fin 
kapp-fåck, och måfte vånda om, för at 
hårnta den, och våre under lång refa 
redan utridne håftar icke förmådde få 
fnålt löpa i bergen, blefvo vi af våre 
vågvilare efterlämnade, och förlorade 
omfider i bergens branter, aldeles gång- 
ftigen, få at vi nödfakades vånda om 
til gården igen famffia våg, fom vi nu 
förgåfves tilrygga lagt. Derifrån redo 
vi genom en ftor del af det Varma Båc- 
kefålt, och före afton ankommo til en 
vacker gård, rik på ftor bolkap, mjölk 
och fmör, fom tilhörde Pet. Funere. 
Härifrån hade vi ingen annan våg 
til Rode Sand, ån genom Moftertshuk, 
en dal fom var mycket låg och trång, 
emellan de å ymfe fidor ganlka höge 
bergen; men denna refan var åfventyr- 
lig denne tiden på året, då de ftore och 
brede bäckar, fom vi i dalen' hade at 
genom vada, nu Voro ganlka fulle. 
För at lyckeligen komma öfver det¬ 
ta farliga ftålle , betingade vi ofs en 
drån g , fom til håft Ikulle rida förut 
och 
