Andra Refan inåt Caffers-kuflen 1773. 2$ 
|>elågen i det underfta Båckefåltet. Men 
yi hade icke långe tågat up före bergs- 
jbranterne, innan den olyckan hånde mig, 
igenom kuikens mindre förfigtighet, at 
Kärran ftjelpte omkull, och Stången 
bråktes, få at det var aldeles omöjeligt, 
at vidare fortfåtta refan på en föreltå- 
ende bergig och ganika fvår våg öfver 
obebodde bergsryggar. Yi nödgades få- 
ledes bota ikadan med omlindade rep, 
fa godt, fom Ike kunde, vånda om til 
Bondgården igen och taga något an? 
nat beflufc. 
Sedan jag ån nu piera fåt pmlaga 
mit til en del förlorade åkdon, beflöto 
vi, at låta både vagn och kårra, fmå? 
pingom tåga tilbaka genom Pickeniers 
klof, och fedan landet upåt, genom Ro- 
de Sands klof, til Rode Sand, at der- 
ftådes uthvila och förbida vår ankomft. 
Emedlertid gjprde jag och min Engelike 
Refekamerat til håft en refa, långre til¬ 
baka upåt Dalen, til Gaus gård, hvar- 
åit vi redo igenom den långa Elands- 
klofven, öfver bergen til det få kallade 
kalla Båckefålt QKoude Bockeveld'), til 
Bernard Forster. 
Elandsklof var anfenligen bred och 
hade en ftor rivier. 
B $ Det? 
