Andra Refan inåt Caffers-kuftcn 1773. 79 
at det ej litet gagnar en Refande, at 
kånna de odjurs art och lynne, för 
hvilke han har at forgfåiiigt agta fig. 
Et Eejon kan ligga i en bulke, der en 
inånnifka förbigår, utan at röra fig, en~ 
dafc man låtfar icke blifva det v arfe; 
det kan ock vål upfpringa, utan at gö¬ 
ra något ondt, endatt man blir flående 
ftilla, och icke tager til fötterne at löpa. 
Et hungrigt Lejon år likvål farligare 
och mindre lkonfamt; dock angriper det 
icke gerna en månnilka, åtminftone gör 
det mycket val ibland fit rof, få at det 
håldre åter en hund, ån en oxe, och 
mycket • håldre en Hottentofc, ån en 
Chriften, förmodeligen derföre , at den 
fmörjade Hottentotten altid ftinker, och 
emedan han aldrig nytjar falt eller kryd- 
der, hvaraf hans våtlkor icke åro få 
ikarpe. Det griper ockfå håldre en Hot- 
tentot eller en Slaf, ån uphångt kött 
af Buffeloxar, få at det hån dt en gång 
vår vård om nattetid, at Lejonet gåt 
igenom bufkarne, der fådant kött var 
uphångt, för at gripa Hottentotten på 
fit fofflålle. At uti Ikog upklifva uti et 
tråd, år en fåker undanflykt för Le¬ 
jon, fom ej upgå i tråden, men inga¬ 
lunda for Tigrar, fom ofta, når de häf¬ 
tigt jagas af Hundar, dit upfpringa och 
der 
