Andra Rejan inåt Cajfers-kuften 1773. 95 
trehundrade fteg nåra. Hela troppen, 
fom tyktes utgöra 5 eller 6 hundra¬ 
de ftore kreatur, lyfta.de då up line 
hufvuden , och anlkådade ofs med np- 
mårkfamhet. En få talrik tropp, hvar- 
af hvart enda djur år ganfka forfkråc- 
keligt, hade bordt kunna injaga, vid en 
ladan åfyn, rådhåga och rysning, åf- 
ven hos den, fom förut icke haft tilfål- 
le, fom jag förledit år, at erfara en 
dels våldfammafte medfart, och le defs 
fruktansvärda ftyrka. Emedlertid, då vi 
kånde nu Buffelens art, at på fläta fältet 
icke gerna angripa någon, frugtade vi 
aldeles icke hvarken för defs ftyrka el¬ 
ler defs. myckenhet; men för at icke 
fkråma dem, blefvo vi en liten ftund 
helt ftilla ftående, til defs de åter igen 
började luta fig ned, för at åta. Med 
fiiabba fteg nalkades vi då dem, tils vi 
hunnit dem endaft på fyratio ftegs af- 
ftånd. Yi voro trenne Europeer, och 
lika månge inöfvade Hottentotter, fom 
drogo bösfor, och de öfrige Hottentot¬ 
ter voro väpnade med fine kaftfpjut. 
Nu började åter hela oxlkaran koxa up, 
och vånda fig emot ofs, famt fe ofs råt 
muntert och oförfkråkt an. Vi funno 
det nu vara tid, at lågga an, och gåf- 
vo alle eld på en gång. Skotten voro 
ej 
