iöo Andra Rejan inät Caffers-kuflen 1773» 
den, at fkogen va t få taggig och fam- 
manvåxt, at man ej, utan at göra fig 
våg, kunde framkomma, och at det åf- 
ven for odjur var ganlka farligt, at 
trånga 11 g långt in. Hår och annorfcå- 
des dår Ikogar funnos, fågo vi vid 
vatnftållen icke alienaft fårfke fpår ef¬ 
ter Bullar, utan ockfå fpår och ftora 
kokor af tråck efter Elephanter, Två- 
hörningar och andre djur. 
Uti fålten uppehollö fig randiga Hä¬ 
ftar och Åfnor, (Eejuus Zebra och Qvag^ 
ga'), Hartebeftar (Capr a dov c as), KuduS 
(Capra firepficevos) med flere. 
Vi ruftade ofs derföre til , och begåf- 
Vo ofs til Svvartkops- rivier, och den 
icke långt der ifrån varande Saltpannan, 
hvaråft vi hvilade öfver den hetafte ti¬ 
den på dagen. Vid den få kallade Salt¬ 
pannan ågde vi den aldratåckafte fyn i 
verlden, fom ej kunde annat ån före¬ 
falla åfven få främmande fom vacker 
för et ovant öga. Denna Swartkops 
Saltpanna var nu få til fägande i lit 
båfta Ikick, och fom vackraft. Den 
utgjorde en dåld, af en half fjerdedels 
mils diameter, lå fmåningom afflutande, 
at vatnet midt uti knapt ågde två al¬ 
nars 
