iii Åter Re fan ifrån Cajfers~kuJ$en 1773. 
ochba. Smaken var blåckagtig, men 
lukten foga ftark. Af Thevatn blef 
vatnet blåagtigt, och af Kina-pulfver 
fvärthade det något, och röjde dermed 
fin jerrihaltighet. Vatnet nytjades icke 
til matkokning, men fades kunnanytjas 
til tvåtning, utan at det fläckade. Den 
jorden, fom låg nårmaft intil och om¬ 
kring Kållådrorne, var ganfka lös och 
bruhagtig , fam t hyfte något falt och 
fina glånfande jern-partiklar. Cryftaiier- 
ne af faltet voro ganika fine, och fun- 
nos få vål i den löfa jorden, fom ock- 1 
få på tråftycken ^ fom lågo uti fjelfva 
jorden. På någre tråftycken, fom lågö 
i vatnet, funnos, utom den förut nämn¬ 
de ochran, tunna och Iköra fjåll, fom 
något blånkte, och af bönder troddes 
Vara Silfver, men tyktes vara jern-fjålL 
Når man iltter uti Badet, ökas blodets 
omlopp häftigt, och man år i fara, at 
fvimna. Vatnet nytjas vål aldramåft til 
Badning, men någre dricka det åfven. 
Vatnet ökas aldrig af regn eller torka, 
men vål, efter Böndernes intygande, 
utaf Ålkedunder. Tiden til at nytja vat¬ 
net, år något före, eller vid fölens up- 
gång, famt fent om aftonen, uti fval- 
kan, emedan det om dagen, under het¬ 
fan, år för mycket varmt. De fjuke 
■ fåt- 
