i4<£ Cap 1774» 
fom erböd honom fin hjelp, och under 
löfte at IkafFa honom herberge, förde 
honom til en Sjålköpare. Efter ditkom- 
ften hade hans vån begårt brånvin, mat 
och vin, fom de bågge gemenfamt för¬ 
tärde. Då omilder hans vån fkildes vid 
honom, hade han ock mårkt, at han 
af Sjålköparen undfåt tvånne Ducater. 
Derpå hade han blifvit hindrad, at frät 
gå ut; och fom han icke allenaft vål 
förftod Hollåndlka fpråket, utan ockfå 
dä mårkte, at han råkat i en Sjålköpa- 
res hånder, hade han hotat Sjålköparen, 
at anklaga honom, deråft han icke för- 
fatte honom i fin frihet. Sjålköparen 
underrättade fig då om hans perfon; 
men fom denne fattige mannen icke 
kunde betala, hvad fom var förtårdt, och 
hvilket icke han , utan hans vån infor¬ 
drat, få ville icke Sjålköparen, til fin 
lkada flåppa honom.. Kår han ledan 
kommit om bord, utan at förut vara 
närvarande och antagen på Oftindifka 
hufet, hade han vål vid mönftringen 
beklagat fig för Direéteuren; men fom 
denne uflingen nu mera icke eller kun¬ 
de godtgöra, hvad Sjålköparen för defs 
råkning, undfåt til utruftning af Com- 
pagniet, måfte han låta fig behaga, at 
fegla af til Gap, dit han fjuk ankom 
