159 
Refan inåt Roggefålt 1774 . 
Under mit ridande en morgonftund 
kom jag at rida tåt forbi et dålle, der 
en Struts-hona låg i fit bo, och fom 
fprang up, för at förfölja mig, i tanka, 
at hindra mig blifva varfe defs ungar 
eller ågg. Hvarje gång jag vånde mig 
med håften emot henne, gick hon vål 
undan, och låt jaga fig en 10 eller 12 
deg förut, men få fnart jag fortfatte 
min våg, kom hon gen ad efter. 
Bönderne talte åfven hårftådes der- 
ora, at i Strutsägg ftundom Ikola finnas 
en eller tvånne llenar, fom åro hårde, 
hvite och dore, fom en liten böna, nå¬ 
got platte och glatte, hvilke flipas och 
infattas til knappar; men jag hade aldrig 
den lyckan kunna få fe dem. 
Rapphöns QTetrao') funnos på flere 
ftållen i landet, åfven hår och på någre 
orter öfverflödigt. Be flögo icke ftraxt 
up, når vi redo i traf efter dem, utan 
lupo få fnålt långs efter vågen undan, 
at vi knappad kunde hinna up dem, 
men omfider togo de åt fidan til flyg» 
ten med et häftigt Ikriande. 
Verlooren-Valley kallades hår en å, 
fom hade fin uprinnelfe ifrån bergs-ra¬ 
den, och utladade fig uti hafvet. Defs 
drån- 
