184 Re fan inåt Ihggefält 1774. 
gafte våxter, fom i fednare tider blifvit 
bekanta. Den våxer altid under bufkar- 
ne af Ruphorbia tirucalli och på defs 
rotter. Defs nederfta del, fom år frug» 
ten, åtes både af Hottentotter, Viver» 
Tis, Råfvar och andre djur. 
Den 13, til Christjan Bock, och 
Den 14, til Rhonnofter - rivier , vid 
hvilken vi nödgades utfpånna och hvila 
éfver natten, oagtadt et Lejon hårftå- 
des för tvånne dagar fedan hade flagtat 
en randig Haft f Zebra'), hvilken det 
åpnu icke hunnit fprtåra. 
Lejon hade öfver alt i bergen fifc til» 
håll, och voro för Landtmannens bo¬ 
skapshjordar lika obehagelige grannar, 
fom Pofchismånnerne. Hår voro ockfå 
flere månnilkor, fom varit i fara för des-» 
fe förfkråckelige Rofdjur. Ibland andre 
omtaltes i fynnerhefc en Landtman, vid 
namn Korf , fom bodde et ftycke hår» 
jfråp. Rt Lejon hade lagrat fig uti hvas» 
fen af den båck, fom låg nåra intil defs 
gård, få at ingen af defs folk af for- 
fkråekelfe vågade fig ut, at håmta vatn 
eller valla bollcapen. Bonden fjelf, åt» 
fölgd af någre Ikråmde Hottentotter, 
nödgades derföro angripa det, och för» 
