kaftas et ut : om tvillingarne åro 2 gås- 
far, bevaras den båfte och frifkafte; år 
endera flicka, blir defs lott at kaftas 
ut, åfven få, om någon kommer lytt 
til verlden. 
De, fom bo nåra intil Europeifke Go- 
lonifterne, begrafva fine lik i jorden ; 
andre i bergs-refvor eller hålor. Liket 
tages utur kojan genom et hål på fidan, 
och ej igenom dörren, vicklas tilhopa i 
defs fårfkins-klådning, och bortbåres af 
tre eller fyra dragare på armarne. En 
Procefs af manfolk och qvinfolk, i tvån- 
ne fårlkilde hopar, åtfölja liket med 
mycket fkri, och fedan flagtas och åtes 
något kreatur, om den afledne ågt nå-« 
gon förmögenhet. 
De åro mycket vidlkepelige och tro 
troldomar. Når någon fjuknar, tro de 
den vara förtrollad, och fkri ka famt 
knuffa honom då, för at bibehålla honom 
vid lif och hålfa. Dör han, ökas fkri et, 
liket begrafves inom någre ti mar. och 
hela byalaget flyttas til et annat ftålle. 
Åldfte Sonen år en fam arfvinge til 
fin Faders egendom» 
Uti Vetenfkaper och konfter åro de 
åfven få råe, fom uti alt annat. Endaft 
Caf- 
