254 Batavid 1775. 
vér), hvit Franlkt Vin, eller ock af Ja» 
panlkt Sacld. 
Oagtadt jag bodde hos Ööéfcor Hoff- 
man, och ågde dageligen tilfcråde til defs 
bord, måfte jag dock tvånne gånger i 
veckan ipifa hos Råds-Herren Rader- 
macher, vid hvars bord var en utvald 
Samling af de måfte Ämbetsmän, fom 
i Europa förvårfvat fig någre berömli- 
ge infigter, uti en eller annan nyttig 
Vetenlkap. 
Vatnet år icke fårdeles hålfofamt el¬ 
ler godt til at dricka; det hyfer i fig 
något falt, fom gerna fororfakar diar- 
rhoe, och hos dem, fom förft ankomma 
hit, och åro behäftade med Skörbjug, 
ftundom upvåcker fjelfva Rödfoten. 
Stadsboerne låta det derföre merendels 
någon tid ftå uti ftora Japanlka ler-kru- 
kor, at fåtta fin inblandade orenlighet 
til botn, och fläcka fedan deruti upglod- 
gade jernftånger. Sålunda kan det dric¬ 
kas , utan någon elak påfölgd, och oftaft 
tilredes det med The eller Caffé, eller 
drickes det blandadt med rödt vin. 
Förftaden, fom ligger inåt Lands- 
fidan, år mycket ftor och vacker, famt 
be- 
