ac)2. Batavia 1775. 
Al handel år fåledes i hela Oftindieit 
mera vådelig ån i Europa; derföre går 
hår den förnåmfta Handels - fpeculation 
ut på, at noga utforlka och veta, hvilke 
varor kunna vara måft begärlige eller 
på någon tid til någon vifs ort icke 
anbragte. 
Tullar och Tulportar, inråtningar, 
fom i lånder, der Handel fkal blomftras, 
icke få lågga hinder i vågen hvarken 
for fåljare eller köpare, finnas vål icke, 
hvarken hår, eller annorftådes på Iftdi- 
fke Handelsftållen; men en vifs afgift 
måfte dock betalas til Regeringen, för 
alle varor, fom föras ifrån Skeppen, och 
i landet förfåljas. Och denne Tul-afgift 
var nu bortarrenderad til et Compagnie 
Chinefare, hvilke vål på et befkedligt 
och anftåndigt fått vifiterade ftörre ki- 
ftor, men låto Coffertar och fmårre klåd- 
kiftor gå orörde. 
De på Batavia gångbare Myntforter 
voro antingen Indilke eller Europeifke. 
Hollåndlke Ducater voro mera fålfynte; 
men Ducatoner och Piaftrar, jåmte Ikil- 
lingar, befynnerligen Skeps-flcillingar, 
och de af Compagniet flagne runftyc- 
ken ( duyt ) voro almånnaft. De fedna- 
re, med Compagniets vapn å ena fidan^. 
