Batavia 1775. 
Indianerne fåtta ganfka mycket vir- 
de pä fit hår. Detta åga de altid bek- 
fvart, och få långt, at det räcker ned 
til lånderne. Ingen dag går förbi, på 
hvilken de icke fmörja det med Cocos- 
clja, kamma det, och upfåtta det ef¬ 
ter landets fed. 
I almånhet kan man vål fåga om de 
varme Länders Invånare, at de åga en 
flå hjerna, och åro mindre fmtelige och 
fkarplinte, ån Européerne. De åga nog- 
famt den förmågan, at kunna tanka, 
men icke djupfinnigt, och famtalen hos 
dem åro fåledes föga eftertånkfamme. 
De åro i almånhet late, fömnige, tröge 
och kåtjefulle. Sjelfva Climatets hetta 
böjer dem hårtil. Och utan at fårdeles 
oförråtta de måfte Indiens fvartbrune 
infödingar, kan man vål fåga, at emel¬ 
lan dem och Europeerne år ftörre fkil- 
nad, ån emellan Aporne och dem. 
Climatets varma åger åfven på Eu¬ 
ropeerne, fom hitkomma, den verkan , 
ät de med tiden blifva mera tröge, or- 
keslöfe och mindre muntre, ån i de kal¬ 
lare lån der; få at den flitigafte månnilka 
ofta, emot fin egen vilja, hårftådes för¬ 
faller til låtja och overkfamhet. 
