De%imn 177^. 75 
liet ganlka misnogd och åndteligen mjålt- 
fjuk. Omfidor faller det honom in, 
at goma fig undan och forfvinner, u- 
tan at någon virte, hvarken hvaråft han 
undanftuckit fig eller orfaken dertil. I 
forftone blef han efterfokt af de andre 
Slafvarne, utan at ertappas. Dagen der- 
på blir han ånnu nogare efterfpanad ut- 
af Tolkarne och de öfrige på ön va¬ 
rande Japonefer. Åndteligen ankommo 
tredje dagen ifrån Staden, efter Gou- 
verneurens befalning, en ftor hop Tol¬ 
kar, Öfver och Under-Banjofer famt en 
myckenhet annan betjäning, for at ån¬ 
nu nogare föka honom, utan at kunna 
finna defs gomftåile förr, ån emot af¬ 
tonen , uti et gammalt Packhus. Hade 
han icke nu, til vår glädje, blifvit fun¬ 
nen, hade dagen derpå, efter en af 
Gouverneuren gifven befalning, en ån¬ 
nu fträngare vifitation öfver hela ön 
och uti allas rum blifvit hållen. Och hade 
han äfven då icke kunnat ertappas, ha¬ 
de uti hela landet befalning utgåt, at ef- 
terfpana rymmaren, famt faken måft 
rapporteras til Hofvet. Öfver en få 
ringa fak, kunna,Japoneferne göra myc¬ 
ket buller, fruktande, at någon Ikal fmy- 
ga fig in uti landet, hvilket likväl fvår- 
ligen, och knapt mojeligen låter fig gö¬ 
ra. 
