gé ^zima 1774 
pe Damer visfe år tgånat i de Hus, df| 
de i fin barndom blifvit förfålde, åter^ 
få de fin fulkomiiga* frihet, anfes på 
intet fått vanårade och ingå fedan ofta 
ganllca hederlige Agtenlkap. 
Blygfamheten år annars icke, en hog 
detta folk ållkad dygd och otukt tyk-, 
tes vara almånt rådande. Sållan vår¬ 
dade Fruntimren Ikyla fig, då de ftun- 
dom på opne platfer. badade, icke en 
gång på fådane ftållen, fom voro uti 
Hollåndarnes åfyn eller der de kommq 
at toga förbi. 
Emedan Japonefen icke åger mer 
ån en Huftru och den famma icke få- 
ibm i China hålles inneftångd i Hufet, 
utan åger frihet, at både viftas i man¬ 
folkens fållkap och at frit få gå ut, var 
det för mig icke fvårt, at på Stadfens 
gator och åfven uti Hufep få belkåda 
detta Landets tåckare kön. De ogif¬ 
ta voro altid okånda ifrån dem, fom vo¬ 
ro gifta och någre voro åfven fmin- 
kade. 
Bifig kallades den röda färgen, fom 
de ofta nytjade til fit fmink och ågdes få- 
ftad vid fmå runde Porcellins Ikålar. Smin¬ 
kandet härmed Iker icke på kinderne,. 
med 
