153 
Refantil Hofvet. Ftifimt 1776’. 
pä en fida, hvilken och deraf fågs myc-» 
kefc upkörd. Til den åndaii var ock den 
ordningen gjord, afe dé om förmidda¬ 
gen Ikulle köra bort och eftermiddagen 
hem, för at icke möta hvarandre. 
Små kakor af Rismjöl kokade, famfc 
fårgade flundom gröne, ftundom hvifce, 
fannos til falu uti alle iierbergen, åfven 
nti byarne, hviike de refande och i 
fynnerhefc Norimons bårare köpte och 
ato jåmte ht thévatn, fom alleftådes åg- 
des tilredt tii de refandes tjånft. 
Vid Miacos rivier hölio fig uti ftor 
myckenhet Peiecmi, fom gjort fig bon 
pä tallarne långsefter vågen, famt Än¬ 
der och andre viide foglar; oagfeadfc flo¬ 
dens ftrånder-icke en gång vOro låm- 
nade til frie tilhåli, iitan alleftådes be¬ 
bodde och odlade. 
0 ^ 
Jag hade Föreftåifc mig, afe under 
denna långa refan i efe land, dife Euro- 
' peer få fållan åga tilferåde, kunna fam¬ 
la en myckenhet af fålfynte och okän¬ 
de våxfcer; men jag har ingenftådes biif- 
vit i detta hoppet få bedragen, fom hår. 
I de måfte åkrar, fom nu ftodo befåd- 
de, kunde jag icke uptåcka det aldra- 
,i|iinfla ogräs, icke en gäng hela Pro- 
K % vin- 
