Sefantil Hofvet, Jedoi’]'j 6 . 191 
vit fdrde en trappa up, voro våre rum 
tånieligen fnygge, ehuru ej få anftåndi- 
ge, foin jag våntat för en Ambasfade 
från en få aflågfen Verldsdel. Et ftort 
runa utgjorde vårt förmak, Audience 
fal och matfal; en kamare fårlkild för 
Ambasfadeuren och en annan, fom kun¬ 
de afplaokas, för Doétorn och Secre- 
teraren, famt et litet rum til badning, 
utgjorde för ofrigt alle våre enlkil- 
■ de beqvåmligheter, hvarmed vi må- 
fte åtnöja ofs, under hela vårt viftande 
hårftådes. Utftgten var åt en mindre 
gata, fom fållan vai' fri för poikar, hvii- 
ke beftåndigt Ikreko och ropade, la fnart 
de fingo fe minfta Ikymt af ofs; ja fom^ 
för at få fe ofs, ftundom upklåttrade 
högt på våggarne af de motftående hufen. 
Sålunda hade vi både med hålfa 
och nöje fulåndat vår iånga refa, och 
utan at någon varit fjuk mer ån Secre- 
teraren, fom på fjön plågades af Poda- 
ger, lyckeligen ankommit til det långft 
bort i öftan belågna landets hufvudftad. 
Den våg, vi fördes, var på någre 
få ftållen ändrad ifrån den, fom Ambas- 
faden fördes uti Käimpfers tid, och nå¬ 
gre få andre herbergen nytjades til hvi- 
lo-eller måltidsftållen, ån den tiden. Re- 
fan 
