Natiomns egenfknp. 283 
ras fårfta år och i alle ftånd forelj^fas 
de hårutinnan af de åldres efterdo- 
men, hviike åga den verkan, at bar¬ 
nen fallan få bannor, knorr eller aga. 
De ringare betj^ga emofc de , förnämare 
och fine förmån djupa och alfvarfamma 
bugningar, famt lyda blindt och utan 
förbehåll. Emot likar betyga de altid 
höflige hälsningar, få vål vid möten, 
fom vid aflkedstaganden. I gemen böja 
de fin rygg med hufvudet nedåt och läg¬ 
ga hånderne antingen emot knän, eller 
nedom knän långsefter benen, ja ända 
ned til foten, alt fom mer eller mindre 
djup vördnad måfte yifas; ju djupare 
denna måfte vara, defto mera nedböjes 
ockfå hufvudet emot jorden. Om nå¬ 
gon tiltalar dem eller ockfå de måfte 
aflåmna något til honom, fker det altid 
med en dylik bugning. Möter en ringa-» 
re någon förnämare på gatan, blir han i 
ofvannåmde ftåining ftående, tiis den 
fednare pasferat förbi. Aro de jämlike 
och mötas, göra bägge ftillaftående 
nämnde compliment och gå fedan nå¬ 
got litet i krokig ftåining förbi hvaran- 
nan. Inkomande uti något hus, nedfal¬ 
la de på knä och böja hufvudet nedåt 
mer eller mindre djupt, och innan de 
upftå at bortgå, förrättas åter famrna 
bugning. iVy- 
