Amjieråam 1770. 
s8 
fynnerhet Hermanni och Oldenlan- 
Di, fom voro i .bocker inhåftadCé Och 
då jag hårvid både utredde och beikref 
åtikiiiiga örter af de ftörfte genera, fom 
Ixia, Erica ^ Afpalathus ^ yttrade Profes- 
for Burmaktnus fig vela förfkaffa mig 
tilfåiie, at få refa antingen til Surinam 
eller til Caput bonm Spei, pä Hollåndfic 
bekoftnad. Jag bet5^gade min tacklam-^ 
het emot honom på det högSa, för den¬ 
na fin ynneftfulla välvilja emot mig, för¬ 
klarade mig nöjd, at på någre års tid 
företaga en fådan refa, och förundrade 
mig deröfver, at han i denna delen, 
kunde åga få ftort förtroende til en 
främling, fom blott någre dagar haft til- 
fålle at blifva känd. Han betygade mig. 
då, at han alt fedan den tiden , han fjelf 
tilbragt en fommar i Sverige vid Upfa- 
la Academie, hade fattat mycken kår¬ 
lek til Svenlka Nationen, och atjagbe- 
fynnerligen fallit i hans t3^cke, då han 
niårkt, med hvad färdighet jag namngif- 
vit, utredt och belkrifvit en myckenhet 
af defs okande naturaiier, hvaröfver 
han, efter defs egen utfago, fallit i 
förundran. 
Profesforen beklagade tillika, at lö¬ 
nen vid defs Profesfion var få liten, at 
den 
