Refm til Cap lor 
låttfideS och befordrades iipkaftningen 
och et emollierande gargarifma nytja- 
des, at lindra fvulnaden i mun. Den 6 
fick jag en fulkomlig , men lindrig Sa- 
iivation och munnen fårades inuti, i fyn- 
nerhet Vid iidorne, med en elak ftank. 
Öfver tånderne fatte fig et gulaktigt 
flem. Urin var rödaktig. For at drifva 
materien upifrån nedåt, intogs et laxativ. 
Den 7, fortfor falivation lindrigt och fa¬ 
ren i munnen blefvo helt gula. Den 8. 
mådde jag något båttre; men natten 
derpå inflammerades hvit-ogonen, hvil- 
ken inflammation helt lått, endaft af frot- 
tering med ogonlåcken gick ofver; tå- 
rarne floto den 9 ymnigt til, voro Ikar- 
pe och fråtande. Högra fidan af anfig- 
tet IVulnade up, med en or-vårk, foni 
var gan&a befvårlig, i fynnerhet under 
fvåljaiidet och gjorde, at jag med Itör- 
fta fvårighet kunde dricka, men omö- 
jeligen tugga och nedfvålja någon ftadig 
mat. Emot middagen fyntes på fingrar- 
ne upfvåida röda flåckar, ftörre och 
tuindre, likafom af köld, utan fårdeles 
ömhet: desfe gingo efter någre timar 
bort och vifade fig åter efter et par 
dagar. Den 10, var fvulnaden i halfen 
borta, och blymaterien begaf fig ifrån 
hufvudet ned til magen famt förorfaka- 
G 3 de 
