104 Refaa til Cap 1772.. 
vånftra njuren utgick ftundom en vårk, 
fom var pinfam , och gick fnart ofver. 
Når jag låg på ryggen, befvårades jag 
af åndtäppa, med toiT hofta, hviiken 
andtåppa var ymfom fvårare och lättare. 
Syniptomerne voro alle dagar, til åf- 
ventyrs af hettan, fvårare ifrån kl. 10 
til kl, 4, ciå pulien åfven var hog och 
ihtermittent. Magen tålte iiitet furt i 
drycken, fom taiuarind-vatn, citronfaft 
eller dylikt, utan endaft en och annan 
droppa af Ipiritus nitri duicis i thévatn. 
Spänflc-fluga lagd i nacken, minfkade 
ingen ting af hufvudvårken. Den ag 
uphörde dunkandet i hufvudet och and¬ 
täppan , ehuru hufvudet ännu forblef 
tungt fom bly, och värken i lederne 
var dufven. Mot aftonen låt ledvärken 
åter märka fig ftarkare, åfven i axlar- 
ne, fom continuerade hela den 29, hvar- 
efter värken tiivåxte ännu mer. 
Den I Martii och följande dagar af- 
tog värken, men tyngd i hufvudet och 
fvaghet i knän, med lindrig värk, af 
blymaterien, fom holt fig der, fortforo 
länge och hade fåkert koftat mig en 
firorre forluft af hålfan, ån fom Ikedt, 
deråft jag icke ankommit til et få fkönt 
land, fom Goda Hoppets udde år, der 
