ixo Refafi til Cap 177a. 
Den 26 fl6gö ftora foglar eller Mal- 
mucker, bruna och hvita under, i myc¬ 
kenhet förbi, hviike fades betyda, at 
vi ej voro alt för långt ifrån land: tröt¬ 
te fatte de fig ned på hafsvågen at hvi- 
la, och fyntes icke de följande dagar. 
Den ag, fågs et Trurapetgrås (^Fu- 
cus huccinalis'^, flyta i vatnet, hvilket 
år et fåkert tekn, at man nalkas nåra 
Cap, ifrån hvars ftrand den farnma lös- 
rifven utflutit. 
De fjukas antal, fom alt ifrån re- 
fans början hade varit ganOca ftort, be- 
gynte nu. anfenligeh minfims, fedan lik¬ 
väl ganlka mänge fatt lifvet til, fom ej 
kunnat råddas. 
De fjukdomar, fom på Skeppet måft 
förekommo, voro Flåckfeber, elaka Röt¬ 
febrar, Catarrhalfebrar mer och mindre 
maligne, Rheumatifmer, Rofen, Skörbjug, 
ftora och elaka Sårnader (ulcerd). Böl¬ 
der, Tusfis, Diarrhoe, Dyfenterie, Lues 
venerea med flere. Matrofer fom fto- 
do vid ftyret, famt blefvo der fvettige 
och fedan ej aktade fig för köld, fjuk- 
nade ofta in. Soldaterne med förlkåm- 
de våtlkor voro dock de måfte, fom 
fjuknade och minft kunde hjelpas. 
Sjuk- 
