154 1772. 
befitningar, och drefvo dem alt långr© 
och långre in åt landet, hvareft de af an¬ 
dre Hofctentotter återdrefvos eller mör« 
dades. Desfe Hottentotter voro [Bofcbis^ 
män) fvartbrune, fomlige aldeles nakne, 
endaft med en binda om lifvet, fom fram^ 
til betåckte deras blygd. Öfver ryggen 
hade någre et löft hångande fårlkin, 
fom knappaft råkte tilhopa framtil, och 
gick ut, fom en klaff uptil, öfver huf- 
vudet. Qvinnorna hade finé barnungar 
llttande bak på Ikuldrorne och ii a la 
års flickor, voro redan förfedda med 
ungar. Qvinnorna vöro prydda med 
örhången och brede metalringar om 
armlederne. Munnen var mycket ut^ 
ftående likfoin kinbenen, at de otroli¬ 
gen mycket liknade apor. Sedan des¬ 
fe Hottentotter någon tid fetat inne i 
fångelfet på Gap, blefvo de omfider ble-e 
ke och nåftan hvite. 
^nii den ag, firade Javanerne hår 
fit nyåiy I et hus hade de utfirat en 
kamare med tåcken, öfver våggar, tak 
och golf. Framtil något ifrån våggen, 
var upreft et altare, Iwarpä uti midten 
flod en pelare, fom gick up til taket 
och omgafs med fmala rimfor, öfver- 
klådd nied guldpapper och fidentyg: up- 
ifrån 
