I^efaa inåt Qaffevslanået 177a- 409 
<?enne förfte attaqiien, årrsade fig nu 
den vågen fram, hvarifrån vi kommit 
och hade fåiedes i fin våg ej underlåtit 
at hålfa på mig, fom kofh honom tii 
mötes och i en fådan trångfel, fom fko- 
gens qviftar gjorde och af det ras, de 
upvåkte emot fadei och bagage, ej kun¬ 
nat hvarken höra eller fe något af det, 
fom pasferat. Emedan jag tmder vågen 
oftaft (ladnade för at piåcka örter i min 
nåsduk, få hölt jag mig gårna efter mit 
refefålftap, för at icke hindra dem i fin 
våg; fåiedes var jag nu en minut blef- 
ven efter. 
Sergeanten ågde tvånne håftar un¬ 
der fn refa. Den ene hade redan fåt 
fin bane och den andre ftod nu juft i 
vågen för BufFelen, fom årnade fig ut 
ur ikogen. Når BufFelen fick honom I 
Ggnafigte, blef han ånnii grymare åii 
forut, och anföll denne håften med få- 
dant raferi, at han icke allenaft ftånga- 
de line horn in genom brödet och ut 
genom fjelfva fadelen, utan flog honom 
få håftigt emot fjelfva marken, at han 
ftraxt var dod och alle benen i krop¬ 
pen fönderbråkäde. Juft då', når han 
fom båft var fysfelfat med denne fed- 
nare håften, ankom jag til öpningen, der 
I Del, o fkö- 
