215 
Re fan inat Cnfferslandet 1772. 
ville vidare medfölja, jag lika fult fkul- 
|e forfcfåtta refan; låto de omfider öf- 
vertala iig, at andra fit beflut, 
Emedlertid låt jag mine forgfne re- 
fekamerater hår någre dagar hvila ut, 
och under den tiden vifiterade jag hafs- 
ftranden, och de dervid liggande bergen, 
fom voro bevåxte med hvarjehanda bu- 
fkar, och i f3mnerhet med Arduina bi- 
fpinbfa; få at tie på flere Hållen, voro 
ogenointrångeliga, och i hvilka jag ej fål¬ 
lan få infnårde mig, at jag långa Hyc- 
ken måfte hjelpa mig fram kr3’pande 
ofvan på de ftyfva buflcarna, fom med 
fine hvasfe taggar aldeles refvo fonder 
både händer och klåder. Den mig åt¬ 
följande och barfotade Hottentotten blef 
få fönder-rifven och blodig, at det var 
medömkansvårdt; men ledan jag för 
biomors fökande inuti bulkagien förvillat 
mig, varför mig ingen annan utvåg. Ne¬ 
dan för bergen voro flata hallar , pä hvil¬ 
ka Skålar lågo ifollkenet at fofva. Berget 
kallades derföre Robbeberg; det llyuter 
långt ut i f}ön, likafom en half 6, och år 
tåckt med linå (ConcbäT) Snåck-fkal. 
Rohheberget år fynnerligt och olikt 
alle andre berg, fom jag fet uti Africa. 
Dels medlerfta hl.åå år en 
O 4 helt 
