Refan inat Cafferslandet 177a. zig 
kallades krofs; med en lådér-rem om 
barnet och modrens hals, Tamt en rem, 
ntan på krosfen ned om barnets bak¬ 
del holts det faft, nnder det modren al¬ 
tid kunde förråtta fine fyllor. 
Någre qvinfolk hade hår glas-pårl- 
band om benen, andre hade krosfens 
nedhängande fidor prydde med glas-pår- 
lor, dem de ibland annat, för fin tjånll 
hos bönder, fåfom lön bekomma." Nå¬ 
gre hade på ryggen hångande et Skil- 
pad-fkal, uti hvilket de förvarade antin¬ 
gen tobak eller Buku QDiojma'). I brift 
på lerpipor röka de utur tråpipor, 
Sjelfva Landtmannen, i brifi: på tjån- 
lige kåril, nödgades hår ofta i låder- 
fåckar bevara både mjölk och honung. 
Fålten häromkring voro öfver alt 
fulla af vilde Bufflar, få at det icke var 
rart, at fe hela hundradet, ja tvåhun¬ 
drade i en enda tropp. Merendels lig¬ 
ga de om dagarne ftilla uti Ikog och 
bufchagie och gå om nåtterne ut på fål¬ 
ten at beta. 
Hufet, i hvilket vi logerade, Var 
rymligt och llort, aflera vål upmuradt, 
med dörr och luckor för fönfterglug- 
gen, emedan glasfönfter få långt ifrån 
Cap 
