a34 Ref/ifi iwat Cafferslafidet 177a. 
dem Landtmannen fållan oftare brukar, 
ån då han kommit up til Staden Cap, 
eller han beföker Kyrkan. Jag gjorde 
mig noga underrättad om de fympto- 
mer, fom detta bet förorfakade och 
hörde då, at Bonden var hela milen 
ifrån fit hem, då han blef biten. Han 
fånde då genaft fin flaf hem, at i haft 
håmta en håft. Han red derpå hem, 
fedan han bundit flarkt om benet, för 
9.t hindra giftet draga fig upåt. Vid 
hemkomften blef han få fömnig, at hans 
huftru med möda kunde hålla honom 
vaken. Han blef ock ftraxt aldeles blind, 
och blindheten varade i fjorton dagars 
tid. Benet var få fvullit, at ikinnet lagt 
fig öfver bandet, fom en balk, at det 
med möda kunde aftagas. Såret karf- 
vades nied en knif, och foten tvättades 
med falt vatn. Söt mjölk, forn dock 
beftåndigt upkaftades, gafs at dricka uti 
ymnoghet och til flere åmbars mängd 
på en enda natt. Derefter pålades orm- 
ftenen på fåret. Han kom fig håraf fmå- 
ningom före, men har ännu, någre 
år efter åt, känningar vid våderlkif- 
ten och Itundom bryter fåret pä be¬ 
net, aldeles up. 
Bolkapen, fom utgjorde i desfe fält 
Land t- 
