Refan inåt Cafferslandet 1772. 23S 
|L,andtmannens egendom, var underka- 
ftad flere och line fårlkilde fjukdomar: 
Tungfjukan (^Tung^ziekte') år en llags 
Torfk hos hornbolkapen, då blåfor blif- 
va på tungan, fom gifva et tunt vahr. 
Denna fjuka gör, at de ej kunna åta, 
utan magra af och fåtta ftundom lifvet 
til. Landtmannen brukar, at afrifva 
blåforne med falt, 
Klo-fjukan (JKUm^ziekte) år, du klöf- 
varne på fötterne lofna ifrån, få at krea^ 
turen ej kunna gå. Denne fjukdom 
tyckes komma af hettan om fommarti- 
den, i fynnerhet om de på refor drif- 
vas om dagarna. Denna fjuka hålles 
hår för fmittofam. Nog år det fåkert, 
at den angriper den ene oxen efter den 
andre, få at jag fet hela fpannen der- 
af fjukna; men den tyckes mig dock 
fnarare komma af en gemenfam orfak, 
ån af fmitta. I början halta de deraf 
och blifva fedan olkickelige til refor. 
Sjukdomen går merendels öfver af lig 
fjelf på en, eller två veckor. 
Någre Chinefiflce Svin funnos hår 
hos böndren. 
En gul Cbryjomela åt up och gjor-» 
de 
