^38 Refan ifran Caffetslandet 1772.- 
klyfta, at jag näppeligen tror, det nå¬ 
gon hår Ikulle inbilla fig finna et be- 
bodt ftålle. Hela detta fåltet var otro¬ 
ligen tort och magert, och fåren ut¬ 
gjorde hår Landtmannens ende hjordar. 
Uti bergen fågS på kranfarne en 
myckenhet af Tigrar, fom hår voro 
almånnare , ån jag fet på något an¬ 
nat ftålle. 
Sjelfva jordmånen hår, var en falt- 
blandad lera, och faltet fågs ofver alt 
af hettan cryftalliferadt på backarne, vid 
kanterne af rivieret, lika Tom jag mårkt 
det famma på backarne vid Cap. 
Vi hade nu et forfårligen långt, ma¬ 
gert öch tort, famt om dagen brännan¬ 
de fålt, at genomfara, hvaråft i brift på 
vatn, vi ågde intet ftålle, at hvila på. 
Vi raftade derföre en ftor del af dagen 
och eftermiddagen, få fnart det började 
något litet fvalna, begåfvo vi oft på re¬ 
fan , pasferade åtfkillige ftore och fkog- 
bevåxte rivierer, fom nu Voro aldeles 
ut-torkade och kommo omfider om mor¬ 
gonen til en ödelagd gård, vid fidan af 
bergen til vånfter. 
Lefvande Gårdesgård fågs hår plan¬ 
terad af Aloö fuccotrina. 
Dm 
