Cap 1773. 27* 
en fnödrifva. Somlige ftycken deraf 
kunna vara nägot hårdare. Varfven for¬ 
meras alt efter fom fanden yrar och 
desfe ligga, lika fom i bergen, fnedt lu¬ 
tande emot horizonten. Somlige floar 
åro lofare, fomlige hårdare, alt fom 
flygfanden varit mera ren, eller blan¬ 
dad, innan den hårdnade til af regnet. 
Desfe varf gå antingen råte eller i vå¬ 
gor eller ftrimor af fvart och hvit fand, 
hvilket på långre håll liknar en agat. 
Den fvarta fanden upkaftas af hafvet, 
lika fom den hvita. Den forra år i li¬ 
ten qvantitet och den fednare yrer mer 
ikring, famt formerar kullar. Åfen lig¬ 
ger midt emot och råt utåt tvära ån- 
dan af Taffelberget. Högden af fandå- 
fen år jämn och måttelig; åt fodra il¬ 
dan år den långflutande, åt den norra 
brant, der fanden kaftas långt ofver det 
lugn, den fjelf der formerar. Sanden 
yrer lika fom yrfno och på en dag kan 
mer, ån en tums tjocklek yra på, hvil¬ 
ket meråndels Iker flåcktals. Stenar 
och dylikt, fom ligga i vågen, blifva 
på födra lidan bara, och på den norra 
en fandrand, i en fpits utgående, lika- 
fom då Ino lågger lig i norden med 
blåsvåder. På lika fåt tyckas (^ftrata') 
varfven i bergen fordom blifyit af vind 
och 
