^98 Cop 1773- 
Ifrån Hout-bay gingo vi ofver ber¬ 
gen til Nordhuk, deråft trenne gårdar 
ligga, och åger en ftor vatngjol 
ley^. Sjelfva udden af berget, foni vi 
öfvervandrat, kallas Nordhuk och den 
gent emot ftående udden Slangekop. 
Dunorne voro hår alle formerade af yr- 
fand, i högre och lågre backar, hvaraf 
de nyare ånnu vore bare, de åldre be- 
våxte med bulkar, i fynnerhet vaxbu- 
Iken (^myvica covdifolia) fbm ofta på dem 
var låg och krypande. En faltpanna, 
fom låg emot fudoft, hade tre eller fy¬ 
ra alnars uphöjde kanter: den var nu 
fyld til en del med vatn, hvars yta 
betåcktes af en myckenhet Flamingos. 
(^Pboenicopterus ruher'). Sjelfva grunden 
var fandig eller blandad med fand och 
lera: vintertide4i ftår den flere måna¬ 
der fyld med vatn. Den får fit vatn 
af regn och ej från ftora hafvet, ifrån 
hvilket den var et godt Rycke belågen; 
defs vatn okas och minlkas derföre icke 
af ebb och flod. Duynhout eller Svart- 
hout kallades en bulke med köttfulla 
blader, fom var utan blorna, Ph///s com- 
pofttis: foliolis cmeiformibus cavnofis. Den 
tyktes vara en umbellat. Hår råkades 
en mycket namnkunnig Bonde, vid 
namn Jan Bruyns, en af de fnållafte 
Skyt- 
