Cip 1773. 331 
Likafå ankomma vintertiden, på de 
månge omkring Cap liggande oar, en 
ftor myckenhet af Skålar, fom hår al- 
månt få namn af Sjöhundar, emedan 
de under fit hoppande i vatnet ej fe oli¬ 
ke ut en hund. De föda der och up- 
föda denne tiden fine ungar, famt fån¬ 
gas då i ymnighet, til trankokning för 
Compagniets egen rakning. Det år bp- 
fynnerligt, at Sjohunden, fom egente- 
ligen år et Sjödjur, af naturen ej kan 
fimma, få fnart den kommit til verl- 
den. Det år med honom, fom med 
visfa foglar, fom modren måfte låra 
flyga. Sjöhunden lårer altfå af defs 
moder, at fimma. Sä fnart ungen hun¬ 
nit til en vifs ålder, fattar modren ho¬ 
nom om halfen och flåpar honom i vat¬ 
net, der han plalkar få långe, tils han 
omfider börjar fjunka: då hjelper mo¬ 
dren honom åter up, och låter honom 
fåledes åtfldllige refor göra fine forfök, 
tils han åndteligen kan fimma och gå 
nt til fjös, 
Vin-och Slaktare-Pakten, åro et ar¬ 
rende, hvaraf Oftindilka Compagniet 
drager en betydande vinft. Den förra 
bort-auölionerades nu , fåfom det årli¬ 
gen plågar Ike, den fifta dagen uti Au- 
gufti 
