Religion. 2E 
Midi uti templet år oftaft en ftor, af 
guten metal polerad Spegel, hvilken 
ftal erindra de ingående, at lika fom i 
den fam ma fes anfigtets fläckar, få fes 
åfven af de odödelige Gudar deras hjer- 
tans hemliga fläckar. 
Med hvad andagt Sintoifterne nalkas 
til desfe tempel, har jag ofta med ftör- 
fta förundran blifvit varfe, få vål på 
deras helgedagar, fom annars. De vå¬ 
ga aldrig nalkas fin Guds hus, då de 
på något fått åro orene: fördenlkull 
tvåtta de lig ganfka vål förut, klåda fig 
uti fine båfte klåder, två fine hånder 
ån en gång utan för templet; fedan 
framträda de med ftörfta alfvarfamhet, 
och ftålla fig framför den förut omtal¬ 
te fpegelen: derpå buga de fig vörd- 
fammaft ned ånda til jorden, vånda fig 
åter emot fpegelen, förråtta fin bön 
och gifva något offer. Sluteligen rin¬ 
ga de trenne gånger uti en liten i tem¬ 
plet varande kiocka och bortgå för at 
tilbringa det öfriga af dagen uti glådje 
och luftbarhet. Pråfterne vid desfe tem¬ 
plen åro tvånne flag; de, fom förråtta 
lyflorne-, fom förefalla i Templet, åro 
verldflige och olårde, för at icke kun¬ 
na uppenbara Religionens hemligheter. 
B 3 De 
