Lagat och PoUce. 
Policen i landet år lika få vakfam 
farnt ordning och ikick lika få vål i akt 
tagne, fom Lagarne åro ftrånge. Ver-*) 
kan deraf år ganika mårkelig och bety¬ 
dande ; ty det gifves knapt något land, 
der fårre utfvåfningar ikje. Och då in¬ 
tet affeende någon fin hafves på perfo- 
nen, farat lagarne åro urgamle utan 
förändring, förklaringar och förtydnin¬ 
gar, upvåxa icke allenaft underfåtarne 
med fåkre kunikaper om hvad bör gö¬ 
ras eller underlåtas, utan de förelyfas 
ockfå tillika af åldres exempel och o- 
ftraffeliga vandel. De måfire brott ftraf- 
fas med dodsflrajf, icke för brottets flor- 
het eller ringhet, utan för det man vå¬ 
gat öfvertråda Rikets helgade Lagar 
och förolämpa råtvifan, fom jåmte Gu¬ 
daläran anfes för det aldrahelgafte i lan¬ 
det. Plikt och böter med penningar 
anfes hår ftridande emot både råtvifa 
och förnuft: härigenom fkulle en rik 
vara fri ifrån alt ftraff, hvilket anfes 
för högft orimligt. Dråp ftraffas til lif- 
vet och om det ikjet i någon ftad el¬ 
ler på öpen gata, ftraffas icke allenaft 
mördaren , utan ftundom åfven ilågtin- 
gar och anhörige lamt grannar, alt ef¬ 
ter, fom de mer eller mindre kunna 
hafva antingen varit vållande dertil el¬ 
ler 
