Åkerbruket. 
91 
dige fådesarfcer, få mycken förändring 
af både röt- och fkal -frugter, fa m t 
desutotn hämtar ganska ftort förråd af 
födande årnnen ifrån tilgrånfande haf- 
vets rika vifthns; få hvärken behöfvér, 
ej e'ller åger han någon betydande ladu¬ 
gård. Fyrfotade djur ågas få , hvarige- 
110m landet ej behöfver användas til 
vidlyftige ångar. De få bejfigr , fom fin¬ 
nas i landet, nytjas ufcaf Förftarne, n|- 
gre til bördor och någre til ridiiing för 
refande; och hela deras antal torde ic¬ 
ke gå få högt, fom uti en enda Stad 
uti Sverige. Man hörer hår aldrig om¬ 
talas , hvarken ftora Ryttare-häftar » 
eller yttra vagns - häftar, eller fnålla 
Ilådtrafväre eller Européns förnam® 
Stallmåftare. Oxar och Kor torde vara 
ån nu färre ; deraf nytjas hvarken köt¬ 
tet , mjölken eller oR:, fmér och talg 
deraf tilredde; de brukas endaft någon 
gång for kärror och at plöja fådaTn å- 
ker, fom ligger nåftan beftåndigt un¬ 
der vatn. Svin finnas ganika få vid 
Nagafaki och desfe okynnes kreatur, 
de Ikadeligafte för alt, hvad jordbruk 
heter , då de ej hållas inne, åro troligen 
införde af Chineferne. Får och Gétttr 
gifvas icke uti hela landet: da fednäre 
göra et odladt land for mycken fkada 
och 
