Tijpämas 1777. 159 
foiii förer vatnet til Brunshufet, var 
en hydda bygd. Sjelfva holan var fö¬ 
ga djup och Iprånget icke mycket ftarkt; 
jorden omkring var roft- färgad och 
vid fidorrie af vatnet hade fatt fig en 
hög - grön tun ikårpa, fom aldeles lik¬ 
nade kopparerg. Hufet, fom år bygd t 
för badets nytjande, beftår af tvånne 
delar: den ena kammaren år mycket 
ftory igenom hvilken vatnet ledes til 
den andra: hår voro tvånne luckor på 
golfvet, för at renfa vatnet ifrån fin o- 
renlighet. Den andra kammaren hade 
en ftor fyrkantig hola, beflagen med 
bråder, och förfed med trappa. Til 
detta rum löpa tvånne tappar af metall, 
utur hvilke man kan efter godtycko 
framflåppa kalt eller varmt vatp , til 
den högd, man behagar, under bad nin¬ 
gen. Ofvan på vatnet famlade fig en 
fkorpa, nåftan få tjock, fom et runftye- 
ke, och var faltagtig. Det berättades 
mig, at om vatnet nytjades til drick- 
ning, fkulle det laxera och at det der- 
före fållan brukades invårtes, utan måft 
utvårtes. För någon tid fedan hade 
månge ljuke, åfven utur Hospitalerne, 
blifvit hitfånde ifrån Batavia, at nytja 
badet och til den andan et Hospital in- 
råttadt Mrflådes, hvilket au mera ftod 
obru- 
