Refan ifrån Blå Bergen „ 165 
Min refe-kamerat och jag blefvo hos 
Lånets Javanfke Höf dinge til midda¬ 
gen ganika koftfamt undfägnade. Han 
jfjelf, tillika med defs Svåger och vi 
tvånne refande utgjorde hela Sållkapet. 
Vår vård talade någorlunda och förftod 
den Maleilka vi talade. För hvarje af 
ois var maten fårlkildt uplagd på fmå 
porcellins talrickar. Utaf hvarje rått 
var fåledes icke ftor myckenhet, men 
råtternes antal för hvar och en gick 
anda til niotio, få at vi knappad för¬ 
mådde fmaka hvar och en deraf. 
Den 2g redo vi til en Landtgård, 
fom tilhörde Herr Duukkoop. Den var 
öfvermåttan vacker och hade et märk¬ 
värdigt torn, hvilket gaf tydeligen nio 
ftafvelfers echo tilbaka. Ifrån detta 
vackra ftålle ankommo vi omfider til 
baka til Batavia. 
Under denna refan hade jag fett, afc 
Chineferne uti ftor myckenhet fatt fig 
ned, åfven inne uti landet; men at de 
likvål icke bodde tilhopa med Javaner- 
ne. Detta fades vara förbudit derföre, 
at oenighet och tvifter Ikulle undvikas, 
hyartil ‘Chineferne fades vara mycket 
L 3 be- 
