liefan til Matuva. 199 
at fortfara. Man måfte fålunda med 
mycken varfamhet forråtta den och til¬ 
lika emellanåt åta en fmörgås., fom nå¬ 
got lindrar fvedan. Sållan uthärdar man 
2.*ne eller 3:ne dagar å rad. 
Den fina Canelen känner man af 
följande egenikaper, nemligen: 1:0 at 
den år tun och något böjelig; vanligen 
bör den vara tjock, fom Regal-papper 
eller något tjockare. a:o Ar den ljus 
och gulagtig til fårgen, föga ftötande 
på brunt. 3:0 Smakar den fötagtig och 
år tillika ej ftarkare, ån at den utan 
fveda kan tålas, och utan någon efter- 
fmak. 
Ju mera Canelen afviker ifrån desfe 
kännemärken, defto grofvare och odu- 
geligare anfes den vara, fåfom: 1:0 om 
den år hård och tjock, fom en Svenlk 
ftyfvers flant. 2:0 Om den år mycket 
mörk eller brun. 3:0 Om den år ftarkt 
ftickande och brinnande på tungan med 
en fmak, fom ftöter på kryd-neglikor, 
få at man ej utan fveda kan tåla den 
och få at flemet på tungan förtåres, då 
man flere gånger pröfvar den. 4:0 Om 
den har någon efterfmak, fåfom at va¬ 
ra ftråf, befk eller flemig. 
N 4 Så- 
