seende täfla med Sverige. De öfriga vigtigare nya arterna äro 
Agaricus (Lepiota) gliodermus, A. ( Tricholoma ) inodermeus 9 
A. ( Clitocybe ) dothiophorus, A. ( Omphalia ) leucophyllus, A . 
(, Stropharia ) nit ens och en ny Hy grophor us. En af de största 
och praktfullaste Agarici, Armillaria focalis, som ej blifvit sedd 
sédan \ 836, träffades åter detta år och blef aftecknad. Agaricus 
reductus, hvars plats i systemet varit obestämd, befanns vara 
en Nauceria. 
Om formen för denna berättelse afviker från vanliga rese¬ 
anteckningar bör förklaringen dertill sökas i granlagenheten att 
icke genom ingående i speciella detaljer allt för mycket pröfva 
Akademiens öfverseende. Mig torde i stället tillåtas tillägga några 
allmänna anmärkningar öfver svamparnes geografiska utbredning 
inom fäderneslandet, efter den kännedom jag kunnat förvärfva 
genom undersökning af vidt skilda landskap. Af Hr Lindblad 
från Södermanland, Hr H. Holmgren från gränsbergen mellan 
Ostergöthland och Nerike samt aflidne S. J. Lindgren från Vester- 
göthland har jag erhållit tillika vigtiga bidrag, hvilka blifvit be¬ 
gagnade i Summa Yegetabilium Scandinavise. Hvad Hymenomy- 
ceterne beträffar har jag ingen annan olikhet funnit efter kli¬ 
matet, än att en mängd trädsvampar aftaga mot norden, hvilket 
likväl kan förklaras af trädslagens minskade mångfald. Med 
lägre temperatur minskas äfven de trädhårda, mångåriga arterna; 
just de spädaste, flyktigaste arterna stiga högst upp på fjellen. 
Så besynnerligt detta vid första påseendet synes vara, är 
det dock naturligt, att de mångåriga mera måste lida af kli¬ 
matets hårdhet, än de flyktiga, hvilkas hela utveckling afslutas 
inom ett par dagar. Derföre äro ock i de heta länderna de 
trädaktiga svamparne talrikast, hos oss de köttiga. Bland dessa 
sednare kan man inom Sverige urskilja fyra regioner: 
a. Slättlands-regionen, f. e. Skånska, Östgötha, Uplands- 
slätterne^ med underlag af uppslammad jord, gräsbeväxt yta 
och till en del skog-beväxt. Denna regionen är temligen art¬ 
rik, men har få egendomliga arter; likväl tillhöra denna före¬ 
trädesvis Tricholomerna — och Coprinerne hafva här en bestämd 
