hettas for biåsröret, de angripas ej af smält, kolsyradt natron, 
äro olöslige i alla syror utom i salpetersyra försatt med fluor¬ 
vätesyra. Dylika kristaller hafva sedermera på flera ställen 
blifvit funne i slagg på bottenstenen i masugnar och nyligen 
erhöll man, i en masugn på Harz, en betydlig massa deraf. 
Denna omständighet gaf Wöhler anledning att närmare under¬ 
söka den så kallade metalliska titans förhållanden, hvarvid han 
gjorde den oväntade upptäckten, att, ehuru hufvudbeståndsdelen 
utgjordes af titan (78 pc.), dessutom andra beståndsdelar äro 
närvarande, nemligen kol och qväfve, och analysen visade, att 
det hela är en kemisk förening af titancyanur med qväftitan 
(Ti-Gy+3Ti 3 N). Denna kropps kemiska förhållanden öfverens- 
stämma fullkomligt med detta antagande. Således, om de små 
kristallerna upphettas i chlorgas får man titansuperchlorid jemte 
en kropp, som afsätter sig i form af svafvelgula kristaller, ut¬ 
görande en förening ab titansuperchlorid med cyanchlorid. Upp¬ 
hettas de pulveriserade kristallerne med smält kalihydrat, så ut¬ 
vecklas ammoniak och titansyradt kali bildas. Upphettas de så 
kallade titankristallerna till glödgning i vattengas, så bildas titan— 
syra under utveckling af ammoniak, blåsyra och vätgas. Den 
titansyra som härvid bildas, bibehåller de använda kristallernas 
yttre form, men vid 300 gångers förstoring finner man att 
hvarje , kristall förvandlat sig i ett aggregat af smärre kristaller 
med anatasens kristallform och egenskaper. Om pulfret af de 
s. k. titankristallerna blandas med oxider af bly, koppar eller 
qvicksilfver och blanningen upphettas, så reduceras nämnda oxider 
under lifligt eldfenomen, hvarvid så hög temperatur uppkommer, 
att kopparn smälter till kulor i ett glasrör. W. „använde denna 
oxidations-method för att bestämma kolhalten. De ifrågavarande 
kristallerna voro ej fria från främmande ämnen; de innehöllo 
nära \ pc. graphit och litet chlorcalcium. 
II Rose erhöll genom upphettning af titansuperchlorid- 
ammoniak i ammoniakgas ett kopparrödt pulver, hvilket han, 
dertill föranledd genom den kännedom man trodde sig ega om 
metallisk titan, ansåg vara titanirietall. Wöhler har vid under- 
