39 
don i södra delen blir i allmänhet vestlig, for att slutligen vända 
sig norrut genom Öresund och Bälterna. I Sundet löper ström¬ 
men gång åt norr mot en gång åt söder, nemligen på ytan, 
medan det derjemte genom iakttagelser blifvit mycket sannolikt, 
att en betydlig vattenmassa under ytan beständigt löper åt norr. 
Man har nu härvid anmärkt, att emedan vatten för att flyta 
måste hafva ett fall af | tum på geografiska milen, bör Öster¬ 
sjöns spegel vid Torneå, efter denna beräkning, stå åtminstone 
5 fot öfver Nordsjöns. Men redan i dess sydligaste del måste 
en icke ringa olikhet vara märkbar, då en nivellering mellan 
Eider-kanalens begge ändar gifvit en skillnad till fördel för 
Östersjön vid Kiel af \ fot, och en annan, några år äldre, dock 
troligen felaktig nivellering, af ej mindre än 8 pariserfot. Slut¬ 
ligen erinra vi om det resultat, till hvilket Wolbstedt kommit 
vid höjdmätningen af i Finland bestämda triangelpunkter, att 
nemligen Bottenviken vid Uleåborg skulle hafva sin niveau ej 
mindre än 46 fot högre än Finska Vikens, ett mått stort nog, 
att efter afdrag af möjliga observationsfel, ännu i förevarande 
fråga väcka mycken uppmärksamhet. 
Af hvad vi här haft äran anföra, synes oss ganska sanno¬ 
likt, att Östersjön hörer till de långa, smala, med oceanen vid 
endast ena ändan genom ringa aflopp sammanhängande vikar, 
hvilkas spegel icke är i jemnvigt med oceanens, ett förhållande, 
som vi anse värdt att blifva med noggrannhet utredt, vore det 
också endast, för att möjligen vinna ett nytt, fullt bekräftadt 
factum till den fysikaliska geografien. Om höjdskillnaden nem¬ 
ligen befinnes verklig och så betydlig, som det är anledning 
att förmoda, skall kanhända bredvid Böda Hafvet, som mellan 
flodlösa stränder får sitt öfvermått, af saft vatten utaf den ocea- 
niska ström, hvilken från October till Maj drifves in genom 
Bab el Mandeb, såsom ett märkligt motstycke kunna ställas 
Östersjön, som från särdeles flodrika omgifningar emottager sitt 
öfverskott af sött vatten, hvilket icke hastigt nog kan afrinna 
mellan de land och öar, som stänga dess utlopp. 
\ 
