— 59 — 
2:o Ger med svafvelsyra en kristalliserande förening, som lo¬ 
ser sig i vatten utan färg. Detta är icke förhållandet med 
jern, åtminstone icke vid närvaro af fri svafvelsyra. Samma 
svafvelsyrade salt ger, glödgadt, ett rödbrunt pulver, som under 
mikroskop visar små otydliga, men genomskinliga kristaller af 
skönt röd färg. 
3:o Ledes svafvelbunden vätgas genom denna oxids lösning, 
så reduceras den till oxidullösning och fälles, efter svafvelvätets 
bortkokning, af ammoniak med hvitgrå färg, som genast öfver- 
går i ljusbrun, utan att förete de färgvexlingar af grönt och 
smutsbrunt, såsom jernoxidulen. 
4:o Nämnde arid-oxidullösning fälles af en nyss utkokad lös¬ 
ning af cyanjernkalium genast med blekt hvitgrön färg, som 
småningom öfvergår i mörkare grönt och derefter mellanblått. 
Öfvergjutes den då med öfverskjutande kaustik ammoniak, så 
blir den vackert blå, hvilken färg endast mycket långsamt af- 
tager, och förvandlas slutligen i gråblå. På sådant sätt förhål¬ 
ler sig icke jerncyanuren, hvilken ögonblickligt låter jerhoxidul- 
hydrat eller rättare oxidoxidulhydrat afskilja sig. 
5:o Aridoxidullösningen fälles ej af galläppleinfusion, men till¬ 
sättes ättiksyradt natron, så uppkommer en blekröd fällning. 
6:o Aridoxidlösning, så neutral som möjligt, färgas af gall¬ 
äppleinfusion, icke svart, utan djupt indigoblå, och vid tillsats 
af ättiksyradt natron, bildas en brunviolett fällning. Så förhålla 
sig hvarken jern eller cer. 
7:o Aridoxidlösningen fälles af gult cyanjernkalium djupt mel- 
lanblå, men af ett öfverskott af fällningsmedlet förändras färgen 
till smutsigt blågrön. Detta inträffar ej med jern. Cerium fäl¬ 
les hvit. 
8:o Aridoxidlösningen färgas af nyss upplöst rödt cyanjernka¬ 
lium blågrön och afsätter på ett mörkt ställe efter en stund en 
dylikt färgad fällning. Jern färgas brunt, cer fälles ej. 
9:o Aridoxidlösningen färgas af ättiksyradt natron, men ej in¬ 
tensivt blodröd, såsom jernoxidlösningar, utan mörkt gulbrun. 
