— 202 — 
torkning är gummiiik. Neutraliserar man deremot surt vinsy- 
radt kali med cinchonin, som deraf med lätthet och i mängd 
upplöses , så inträder vid afsvalning och ytterligare efter af- 
dunstning en ymnig krystallisation af busklikt sammangruppe- 
rade, temligen stora nålar af kryställer, hvilka dock ej äro så 
tydliga, att deras form närmare kunde bestämmas. De äro 
mycket svårlösliga i vatten, hvarföre äfven den del, som först 
anskjuter, är fullkomligt fri från surt vinsyradt kali. De bi¬ 
behålla sig fullkomligt oförändrade i luften; det krystallvatten, 
de innehålla, utdrifves först vid 100°—120°; då de blifvit vat¬ 
tenfria, visa de likasom morfinsaltet elektrisk polaritet, ehuru i 
svagare grad än detta. Med kali kan ur lösningen af detta salt 
cinchonin fullständigt utfällas, hvarföre den motsatta uppgiften 
hos Berzelius väl torde härröra af något misstag. Till bestäm¬ 
ning af vattenhalten användes: -1) 0,6453 gr., som vid '120° vägde 
0,615 och upphettadt till nära 180°, vid hvilken temperatur sön- 
derdelningen begynner, ej led någon ytterligare vigtsförlust; 2) 
0,801 gr. vägde vid 125° 0,764 gr. Man har således funnit 4,69 
och 4,62 proc. vatten. Ett salt sammansatt enligt formeln 
CiHoTr-rCi+2HO fordrar 4,49 proc. vatten, om Ci = C 20 H 12 NO 2 == 
1925; är deremot, enligt Laurents åsigt, Ci = C 38 H 22 N 2 0 2 = 3675, 
så kommer man till formeln CiHOTr+2HO, som förutsätter 4,65 
proc. vatten. 
3 . Bidrag till kännedomen af IFer m lands 
mineralier. — Ur en skrifvelse ifrån Hr L. 1 . Igelström 
till Hr L. Svanberg meddelade den sednare: 
Knappt någon provins af Sverige torde, både i geologiskt 
och mineralogiskt hänseende, erbjuda så mycket intressant som 
Wermland, och det vill synas som om ett stegradt forsknings- 
begär skulle hafva till följd framkallande i dagen af allt mer 
och mer sällsamma föremål. 
De trakter af Wermland som jag undersökt inskränka sig 
till Filipstads bergslag och till Wärmskog, således en obetydlig 
