Dom. Zetterstedt ut species ambigua descripta, deinde vero pro 
comparatione mihi benevole communic^ta, ad D. parvulum sino 
dubio pertinent, quod adsentiente D(()m. Stenbommar etiam de 
Ostrogothicis valet. Verus D. agilis praeter alia co^is postcrioribus 
dimidio basali griseis, apice pallidis, nec Jaallidis libea tantum lon- 
gitudinali externa cinerea et tibiis posticis apice solito validio- 
ribus a D. parvulo_, stigmate alarum a D. simplicij differre vi- 
detur. Mihi ignotus. 
60—61. Dolichopus Chcerophylli Meig.: aeneo-viridis, nilidus; episto- 
mate griseo-flavescente, latitudine subduplo longiore; ciliis post- 
ocularibus albidis; palpis antennisque nigris, his capite transverso 
fere longioribus, tenuissime pubescentibus, articulo apicali ovato, 
acuto, in mortuis saltem sursum flexo; pedibus testaceis, coxis 
anticis basi posterioribus fere totis cinereis, femoribus posticis 
unispinosis, non ciliatis, summo apice, tibiis posticis ad tertiam 
partem tarsisque omnibus nigris, metatarsis anterioribus testaceis, 
apice infuscatis, posticis non spinosis; alis subfumatis, stigmate 
nullo, nervis 3 et 4 apicem versus subapproximatis, quarto sub- 
recto vel levissime tantum nec geniculatim flexo, paullo ante api¬ 
cem alae excurrente; squamis subalaribus nigro-ciliatis. Long. lj 
lin. cf 1 ?. 
Mas.' cauda fere ad segmentum tertium sub ventre inflexa, 
subnitida, lamellis parvis, subtriangularibus, acutis, nigro-fuscis, 
longius nigro-ciliatis. 
Femina.' epistomate paullo latiore, magis grisescente, anten- 
nis non nihil brevioribus. 
Habitat in floribus Pimpinellae Saxifragae ad Gammelstaden, 
prope Gothoburgum, ubi d. 30 Jul. — 5 Aug. parcius inveni. Ad 
Gusum Ostrogothiae d. 21 Jul. 1850 rarius quoque captus. 
D. germano sat similis, dimidio vero minor, epistomate subflavido, 
antennis longioribus, femoribus posticis apice macula nigra, alis 
minus infuscatis et cauda majore, lamellis apice acutioribus di- 
stinctus. 
6 . JSidrag tili kännedomen om Psyche-lar - 
vernci. —Herr Wahlberg meddelade: Redan länge har det 
varit bekant, att larverna till vissa fjärilgrupper, liksom phry- 
ganeidernas, bilda sig rör eller hylsor hvaruti de vistas och 
hvilka de medföra när de kringvandra, äfvensorn att särskilda 
arter till dessa hylsors förfärdigande använda olika ämnen, som 
de hvar på sitt vis anordna, så att man af hylsans beskaf¬ 
fenhet ofta kan igenkänna den inneboende arten. — Bland så- 
Öfvers. af Kongl. Vet.-Akad. Förh. Arg. N:o S. ^ 
