243 
kula, utan sodan ingår i kolet och profvet bibehåller sig sådant 
det var. Med flusser ger det mangans reaktioner. Pulvret ut¬ 
vecklar rikligt chlor, när det öfvergjutes med saltsyra, af hvil- 
ken det dekomponeras. Ett svagt spår af kolsyra kunde upp- 
täckas med utspädd 
salpetersyra. 
Analysen gaf: Si 
. 23,687 håller syre 
12,299 
1,46 
Mn 
. 56,209 - 
17,043] 
Fe 
9,138 -- 
2,741 ! = 20,071 
2,38 
Al 
0,615 -- 
0,287 ) 
Ca 
0,504 
Mg 
0,394 
- 
H 
9,506 - 
8,449 
4,00 
4 00,053. 
Emedan med vattnet bortgått något litet kolsyra och am¬ 
moniak, så måste dess qvantitet blifva något mindre, hvarige- 
nom syreqvantiteterna blifva i ett förhållande af 4,5: 2,5:1, eller 
• •••••* 
9:45:6, hvilket skulle * gifva formeln R ö Si 3 +6H. Det synes 
dock tydligt, att detta mineral måtte vara en sammansättning 
• ••••• • 
af det förut beskrifna med ett annat, nemligen R 3 Si+3t4, hvil¬ 
ket mineral också verkligen finnes, ehuru utan vatten, nemligen 
det af Berzelius analyserade manganoxidsilikatet från S. Marcel. 
Formeln blir således (2MnSi+3H) + (R 3 Si+3Ö). (={2MnS+Aq}+- 
{R 3 S+Aq}. 
3. Vattenhalticft enkelt basiskt Manganoxidulsilikat 
med Jernoxidhydrat från samma ställe. 
Mineralet är rödbrunt, derbt, utan tecken till genomgån¬ 
gar. Mussligt brott, svag fettglans; hårdheten emellan flusspat 
och fältspat. Pulvret rödbrunt, men ljusare än mineralet i 
stycke; ger lerlukt, när det fuktas. 
Dekrepiterar i kolf, svartnar och ger vatten, som visar 
salmiakångor mot en droppe saltsyra. Smälter ej for sig på 
kol för biåsrör, men väl med soda till en svart slaggkula. Jern- 
och manganreaktioner med flusserna; kiselskelett i fosforsaltet; 
jernflittror i morteln efter reduktion. Glödgadt i degel förglim- 
