I 
— 4 — 
Föres nu metallvisaren i pilens riktning, så slutes induk- 
tionsströmmens ledningsbana i samma ögonblick, som metallfjä- 
drarne e och f beröra metallskifvorna h och i; hvaremot huf- 
vudströmmen är öppen, tilldess ändarne af de nämnda metall- 
fjädrarne kommit till midten af i och h; men i detta ögonblick 
kommer d i beröring med g och hufvudströmmen börjar cirkulera. 
I den andra ledningstråden uppstår härigenom en induktions¬ 
ström, som förorsakar ett utslag hos magneten i galvanometern. 
Då metallfjädern d kommit till midten af g, blifver induktions- 
banan öppnad, emedan e och f nu upphöra att beröra h och i. 
Yid hufvudströmmens öppnande kan således ingen induktions¬ 
ström uppkomma. Visaren kringfördes med handen, så att vin¬ 
kelhastigheten utgjorde ungefär 180 ° på en sekund och vid alla 
försöken förblef så mycket som möjligt lika stor. Längden af 
metallskifvan g var så stor, att de båda strömbanorna vid den 
angifna vinkelhastigheten gemensamt voro slutna under ^ se¬ 
kund. Ehuru de båda strömbanorna stå i beröring med hvar¬ 
andra medelst metallaxeln, så förblifva dock induktions- och 
hufvudströmmen alltid åtskiljda, emedan banorna blott beröra 
hvarandra på ett enda ställe. Detta bekräflades dessutom ge¬ 
nom försök. 
Om en bundt mjuka jerntrådar insattes i induktionsrullen, 
så blefvo för en och samma strömstyrka utslagen olika, om vi¬ 
saren kringfördes med olika hastighet. Detta bevisar, att magne¬ 
tismen för sin utveckling behöfver en tid, som är jemförlig med 
den, hvarunder begge strömledningarna gemensamt voro slutna. 
Borttogos jerntrådarne, så blefvo deremot utslagen konstanta för 
olika hastigheter hos visaren. Endast det sednare förfarandet 
begagnades vid observationerna. 
Då vid alla försöken utslagsvinklarne icke öfverstego y 
grad, kunde man i stället för sinus och tangenten sätta sjelfva 
bågen, och då dessutom oscillationstiden för så små vinklar kan 
anses vara konstant, så behöfde icke någon korrektion anbrin¬ 
gas for dämningen, som af oscillationstiden är beroende. Ut¬ 
slagsvinklarne eller de motsvarande antalen skaldelar, som obser- 
