v. Düben 106. Då Ratiike icke synes hafva haft någon kän¬ 
nedom om den af Kröyer utgifna monographien öfver slägtct 
Hippolyte, komma nog de flesta, om icke alla, af de af honom 
såsom nya anförda arterna af detta slägte att sammanfalla så¬ 
som synonymer med de af Kröyer tidigare beskrifna. Men då 
jag ännu icke haft tillfälle att noga nagelfara med deras jem- 
förande, har jag derom icke velat yttra något uti förteckningen 
här nedan. 
Såsom man kunde förmoda, utgöra Åmphipoderna propor¬ 
tionsvis det största antalet, nemligen 36 arter, dernäst Decapo- 
derna, och så parasit-Crustaceerna, de förra 3 °2 arter, och de 
sednare 48, då man dertill räknar dem ibland Isopoderna, 
jsom lefva såsom parasiter. Antalet af de förut såsom skandi¬ 
naviska kända species har väl härigenom blifvit betydligen för- 
ökadt; men likväl torde man hafva skäl att antaga, det ett vida 
betydligare antal ännu återstår att tillägga, särdeles bland de 
mindre formerna af Decapoda , Amphipoda och Entomost7'aca. 
När man jemför antalet af våra hittills kända Decapoda 
brachyura med det af Englands, sådant det finnes hos Bell, 
är det påfallande, att vår fauna är särdeles fattig inom denna 
familj af Crustaceerna. Det var så mycket mera oväntadt, att 
bland de af v. Düben tagna träffa Åtelecyclus cruentatus Desm., 
som, ehuru förekommande vid Frankrikes kuster, icke blifvit 
funnen vid Englands. Det enda exemplaret är väl en liten 
unge, men har dock de väsendtliga karakterer, som utmärka 
ifrågavarande species. Från Bohuslän har jag erhållit tvenne 
Brachyurer, som icke af v. Düben eller Rathke blifvit anträffade 
vid Norge, men som således likväl tillhöra vår fauna, nemli¬ 
gen Eurynome aspera Leach, Bell; och Ebalia Bryerii 
Leach, Bell. 
Af v. Düben hade Zoea pelayica, och den andra yngre 
formen, som jag antagit för att vara en outbildad unge af 
Hyas —• hvilkendera arten, kan jag icke säga — blifvit ned¬ 
lagda uti ett och samma glas, så att det ser ut, som hade han 
tagit dem tillhopa med hvarandra. När man tager detta i be- 
