31 
bete, hvarigenom ifrågavarande produkt lofvar att . för vårt 
land blifva en exportvara af värde. 
Sedan de härmed sammanhängande metallurgiska proces¬ 
serna blifvit närmare studerade samt, såsom jag hoppas, full¬ 
komnade, och sedan jag på kemisk analytisk väg hunnit för¬ 
skaffa mig en noggrannare kännedom om hithörande produk¬ 
ters sammansättning, skall jag hafva äran att till Akademien 
inkomma med en mera utförlig berättelse om de iakttagelser, 
hvilka det lyckats mig att göra och hvilka icke torde sakna 
intresse. Jag åtnöjer mig för närvarande med att för Akade¬ 
mien förelägga några stuffer af nickelspeisen, sådan den i 
denna stund tillverkas och sådan den i utslag af I °2 skeppunds 
vigt uttappas utur schaktugnen vid Kibbe hytta. 1 dessa prof 
ser man en mvckenhet nickellameller, hvilka under afsvalnin- 
gen utkristalliserat, och dessa hafva vid analys visat sig inne¬ 
hålla en portion jern jemte nickeln. 
2. Om lager af marmor eller k or nig kalk¬ 
sten uti Nora socken af Örebro län. — Hr Erdmann 
anförde härom: Det är isynnerhet ett af dessa lager, som är 
särdeles egnadt att tilldraga sig uppmärksamheten, såväl i an¬ 
seende till dess betydliga utsträckning på längden och ovan¬ 
liga mägtighet, som också för den vackra finkorniga sten det 
på flera ställen innehåller. Det börjar i socknens sydvestra 
del vid södra ändan af sjön Elflången och sträcker sig mot 
nordost till sjön Wikern, utmed hvars östra sida det vidare 
o 
fortsätter förbi Bengtstorp, Gyttorp och Bergsäng till Asbosjön, 
visar sig åter norr om sistnämnde sjö vid Skoftorp och några 
andra ställen, men slutar snart derpå vid sydöstra ändan af 
Fåsjön på gränsen mot Lindes socken. Det har således en 
sammanräknad längd af öfver två mil. Dess bredd eller mäk¬ 
tighet är jemförelsevis äfven icke mindre betydlig: den synes 
vara störst i lagrets södra ända, der sjön Elflången, insänkt 
i en större remna eller spricka i kalkberget, har sitt läge och 
