hon sjelfmant tili dörren för att hälsa på sin fosterson, och 
då hon insläpptes började han spinna, gick till henne och var 
synbarligen högst förnöjd vid återseendet, men nu stannade 
kattan vid dörren, slog med tassen emot honom och fräste. 
Hon tyckte att han blifvit alltför stor och såg farlig ut! Då 
vände Loen henne ryggen, stod stilla och tog emot hennes 
slag med bakdelen, under det han spann och såg menande 
på sin husbonde. 
Vid 5 månaders ålder hafva de nya hörntänderna stuc¬ 
kit upp innanför de gamla, så att han en tid haft dubbla 
hörntänder. Dessa dagar har han fällt de fyra gamla *). 
4854) Januari. Öfver 7 månader gammal, är hans längd 
från nosen till svansroten, då han ligger utsträckt på golfvet, 
2 fot-3 tum, svansen 67 tum, hvaraf 2£ äro svarta. Höjden 
öfver länden då han går c:a \ 6, då han ligger utsträckt omkr. 
20 tum. Iris, som först var gulaktigt grå är nu gulare, 
ehuru h vark en rent »gul» eller »eldfärgad» **). De bakåt sit¬ 
tande, längsta morrhåren äro hvita, de öfriga, kortare, 
svarta ***)• 
7 Dessa mjölktänder, till nära hälften ihåliga och sittande alldeles 
ofvanpå tandköttet, endast fastade i yttre kanten, äro särdeles 
spetsiga och hvassa. 
7 Med anledning af att Loen allmänt anses hafva aflång pupill, 
må nämnas, att man visserligen, under dess största samman¬ 
dragning, i starka dagrar, kan, på nära håll, märka att den 
är något aflång, men också helt liten och kort, icke lång 
och smalt spetsig som på alla fem figg. i^ ”lllum. Fig. till 
Nilssons Fauna. 5 ' I ”Jäg. Förb. Tidskr.” 3:e Arg. är den rikti¬ 
gare tecknad. — I mildare dager är pupillen stor och så 
rund att man endast med svårighet kan se att den icke är fullt 
cirkelrund. (Prof. Nilsson säger i sin Fauna, 2:a Uppl. sid. 123, 
att ”pupillen, då djuret dör, blir rund”). — Vidare uppgifves i 
äldre arbeten, att Loens ögon ”lysa i mörkret, som glöder/’ Der- 
vid må anmärkas, att de lika litet som kattens lysa i totalt mör¬ 
ker, men att pupillen i vissa halfdagrar lyser af en vackert grön 
eller gulgrön färg, som man lätt kan få se om man vänder hans 
hufvud från dagsljuset, och på nära håll ser honom i ögonen. 
(Iris lyser icke i halfdager, ännu mindre i mörker). 
***) Detta må tjena till en ytterligare föreningslänk emeltan vårt 
Svenska Lodjurs namnarter, ty Keyserling & Blasius, ”die Wir- 
